Page: 1
UPSIDE-DOWN, ABANDONED HEARTSTRINGS
: Poetry from The Dark Side of Asperger's Autism Vol. 2, Ed. 1 -With Original Images & Artwork- Article 2023-11-06 (615 hits)
DEFIANT HOPELESSNESS: The Dark Side of Asperger's Autism Reflected in My Poetry - Vol1 -2nd, Revised, Updated & Upgraded Edition
: Article 2023-05-17 (937 hits)
DEFIANT HOPELESSNESS
: The Dark Side of Asperger's Autism Reflected in My Poetry Article 2022-01-26 (3325 hits)
5th of April 4th, 1984..
: "what does the LORD require of you but to do justice..." Article 2014-03-17 (23286 hits)
4th of April 4th, 1984..
: Self-Inflicted hope, against inflicted hopelessness... Article 2014-03-06 (9321 hits)
3rd of April 4th, 1984...
: “There come a time, kemosabe, when good man must wear mask.” The Lone Ranger's Tonto Article 2014-03-02 (8592 hits)
2nd of April 4th, 1984..
: Article 2014-02-22 (18547 hits)
Democracy's twerking corridors of power (2)...
: Article 2013-09-04 (8336 hits)
Democracy's twerking corridors of power (1)...
: Article 2013-09-01 (7929 hits)
Castro vs. Guevara...
: or the life of a Cuban cigar... Article 2013-01-16 (11252 hits)
Orwell's 1984, revisited...
: Article 2013-01-11 (9923 hits)
When your mind is in the wrong place...
: -short essay on Nazim Hikmet- Article 2013-01-07 (11084 hits)
"Northern Lights", ("His Dark Materials") by Philip Pullman - The Liberty of Thinking 2
: 2. On Mind Tricks, Lyra's Oxford, Northern lights, Daemons and Dust Article 2012-12-25 (16270 hits)
Philip Pullman, "His Dark Materials", "The Golden Compass" - The Liberty of Thinking 1
: 1. Introduction Article 2012-12-14 (11436 hits)
Orwell, a classic apology...
: -apologetic essay- Article 2008-03-08 (10632 hits)
Orwell’s 1984…
: -essay- Article 2008-03-01 (14745 hits)
Page: 1 |
|
Page: 8 : 7 : 6 : 5 : 4 : 3 : 2 : 1
dignity...
feelings under control... ( )
"like limescale in a tub" ( )
Emily Bronte...
yeap...
the...
as I said....
please revise...
please revise...
wrong page
seeing the Romanian version...
sunrise...
(un)reality...
syntax...
sad...
back...
please do the changes...
metaphysical... ( )
wrong page
some more...
just to make sure....
Mr. Amariutei...
winy?
please revise...
the "here"...
scarry....
No, not ok...
from now on...
revision please...again...
revise please...
gentle sufferings...
answer...
awaiting for some explanations...
lex...
right on...
fraud...
fraud...
please revise...
wrong page...
leave it please...
biography, thank you Tudor...
biography please...
glowing simplicity....
lovely drop...
copy-paste...
copy-paste...
copy-paste...
sure true...
kérlek írd át...
mistakes...
biography please...
comments...
thank you...
biography please...
Sittion...
very good...
biography please...
adjusted...
honoured...
quoted text?
sunny side...
being a poet...
revision please...again...
welcome...
revision please...
revision please...
revision please...
revision please...
the missing signs...
er..
still hope...
welcome....
Sure good... ( )
Thanks Willy...
another thought...
captivity...
good essay...
great...
better...
remake please...
biography info update please...
excellent...
otherwise...
something else Laura...
yes...
please revise first...
from the res cogitans...
just why...
wrong page...
wrong page...
too generous...
honoured when gone...
cliches...
beautiful end...
interesting...
wrong page...
wrong page...
shadow of a diamond
Oh, the beautiful simplicity of love!
Raptured...!
Page: 8 : 7 : 6 : 5 : 4 : 3 : 2 : 1
![](/images/home/empty.gif)
|
|
|
Biography Romulus Câmpan Maramureșanu
M-am născut acum șase decenii astăzi, în Maramureșul băimărean al Transilvaniei, fără să-mi fi cerut cineva opinia, într-o duminecă tristă de mai, a anilor ’60, întâi prunc al unei femei care de-abia împlinise în aceeași lună 18 ani, și al un tată căruia i-am dedicat acum câțiva ani, poemul ”Tați orci”.
Tempus fugit.
La 8 noiembrie 2012, în singurătatea sumbră de „asistent personal”, de fapt „asistent casnic” 24/7 al unui (binevoitor de altfel) cetățean britanic nevoit să trăiască urmările catastrofale ale unui accident vascular cerebral, scriam în lacrimi, în poemul „Țării mele...”:
„[…] Să nu te mai văd niciodată.
Măcar până-n ziua când culcați pe eșafodul istoriei,
te-oi mai ruga să mă mai ierți, încă o dată...” (fragment).
Pentru a complica intențiile unor eventuali „judecători de fotoliu”, fiți reamintiți că după ruperea în iunie 1990, din reale motive politice, de Țară, și stabilirea până în 2010 în Ungaria celeilalte jumătății(?) a unei triste moșteniri genetice, a trebuit să-mi sfâșii din nou puțina piele crescută pe noile rădăcini, rupându-mă și de familia primită între timp, pentru ca pâinea cea de toate zilele câștigată din munca unui profesor titular de liceu, de asemenea pedagog și traducător/translator guvernamental, să nu ajungă numai „mai toate” zilele.
Da, pruncii mei și mama lor, au început a mânca și trăi mai bine, eu însă, cu căprioara lui Labiș încă zvâcnind înlăuntru de câte ori ridicam lingura, mâncam plângând.
Aș fi putut să-mi fac această poezie a unei nenorocite iubiri de țară și neam, inexistentă; am decis însă să-mi târîi rușinea impusă, în sperata veșnicie a acestei poem, frântură de frământare a unor vremuri vitrege.
Se pare însă, că după mai bine de două decenii, și după publicarea a două ediții ale primului meu volum de poezie în limba engleză, „Defiant Hopelessness”, și a volumului următor ”Upside-down, Abandoned Heartstrings, din „confortul” puțin al unui cărucior de invalizi, scriu Țării plaiurilor mele, cerând cea de-a „încă o dată” iertare, după ce furtuni literare spirituale și sufletești, mi-au deschis din nou inima și gândul, cuvântului, versului românesc.
Închei cu un poem al luminarului artistic care mi-a devenit în poate cel mai tulbur val al vieții mele, părinte și maestru literar, căruia veșnicia nu-mi va fi de ajuns să-i mulțumesc rădăcinile-mi de om de litere și artă, Domnului Profesor Griguță Augustin Botiș, hodinească-se-n pacea poeziei:
”Amintirea nu uită
Tu poți fi trădat
amintirea nu,
tu dormi, tu uiți, tu mori,
amintirea nu uită, nu moare,
amintirea cântă
și cântecul bate la uși...
Nepăsarea poate răbda,
cântecul însă veghează -
Augustin Botiș”
|