Page: 2 : 1
Writing a poem...
: Personals 2024-03-20 (373 hits)
UPSIDE-DOWN, ABANDONED HEARTSTRINGS
: Poetry from The Dark Side of Asperger's Autism Vol. 2, Ed. 1 -With Original Images & Artwork- Article 2023-11-06 (615 hits)
DEFIANT HOPELESSNESS: The Dark Side of Asperger's Autism Reflected in My Poetry - Vol1 -2nd, Revised, Updated & Upgraded Edition
: Article 2023-05-17 (937 hits)
Suicide from death to life…
: Poetry 2022-11-25 (1478 hits)
Failed Transubstantiations…
: Poetry 2022-11-17 (1418 hits)
Abandoned child to Zeus and Leda...
: Poetry 2022-11-09 (1052 hits)
DEFIANT HOPELESSNESS
: The Dark Side of Asperger's Autism Reflected in My Poetry Article 2022-01-26 (3325 hits)
Desperado...
: Poetry 2016-05-29 (4332 hits)
The night before...
: Poetry 2015-07-08 (4074 hits)
Of smaller seagulls...
: Poetry 2015-05-31 (4232 hits)
(...)reason
![Text recommended by](/images/home/star_red.png) ![](/images/home/star_bul.png) : Poetry 2014-11-09 (7325 hits)
Flower, alone...
: Poetry 2014-04-15 (7362 hits)
Scavenging gods...
: Poetry 2014-03-23 (4361 hits)
5th of April 4th, 1984..
: "what does the LORD require of you but to do justice..." Article 2014-03-17 (23286 hits)
Imagine trees...
: Poetry 2014-03-12 (4795 hits)
4th of April 4th, 1984..
: Self-Inflicted hope, against inflicted hopelessness... Article 2014-03-06 (9321 hits)
3rd of April 4th, 1984...
: “There come a time, kemosabe, when good man must wear mask.” The Lone Ranger's Tonto Article 2014-03-02 (8592 hits)
2nd of April 4th, 1984..
: Article 2014-02-22 (18547 hits)
(In)justice for all...
: Poetry 2014-02-15 (4261 hits)
One day...
: Poetry 2014-02-08 (5251 hits)
1st of April 4th, 1984..
: -on "defiant hopelessness"...- Personals 2014-02-03 (6717 hits)
Democracy's twerking corridors of power (2)...
: Article 2013-09-04 (8336 hits)
Page: 2 : 1 |
|
Page: 8 : 7 : 6 : 5 : 4 : 3 : 2 : 1
???
?
syntax...
syntax...
pain's sketch... ( )
"pollen dressing the corners"... ( )
anybody out there...?
eating our own mud...
just passing by:-)
sad coronation... ( )
cold fusion:-)
Copou...
difficult path...
to my fellow dragon slayer... ( )
knock, knock Neo...
bridesmaids...
as it comes...to Raj:-)
melted feelings... ( )
*...
classicism worth reading... ( )
this comm is visible only for Raj...
dancing to the end of life... ( )
innocence still wanted:-)
OMG:-)
got the blues...
The world before Tuesday...
thank you DM:-)
?
DCM:-)
OffTOPIC Cohen...
OffTOPIC >>?
looking fore a Muse?
French fries and love...
not exactly:-)
Adrian...
*
classical gem... ( )
hmm...
a bit easier...
by all means, yes!
ticking away...
rythm and rhyme...
the image of sounds...
happy doubting...
the colours of sounds...
*
still some work...
"impossible equilibrium..."
please revise...
trapped tears...
na, na, na, na, na, na, na...
old child...
oh that love ambulance...
wave settled... ( )
(not so) far, far away...
still a long way to go:-))
hearts in boots...
catching a dancer...
bards with beards...
delighted:-)
geometrical diary...
hurting essay...
all hail the turkey:-) ( )
complexity...
bridges...
all done!
choices...
still there...
maths...
typos...
no, no, no:-)))
the spirit...
adagio...
read, read, write:-)
standards...
hmmm...
Thank you Eugenia...
?
corrected...
Re. Anna Lisa: lost connections...
mirror, mirror on the wall...
from the raven's writing desk with respect...
bright passengers....
no visible text...
Thank you Eugenia...
posh...
of blue blood and moths...
yellow Pandora...
ammunition:-))
"Casablanca"-"play it again, Sam..."
mum's tasty slippers...
"crimsoned mortality"...
Alice stays... ( )
velvet wrap...
of hope and despair... ( )
Thank you Nia...
On Nazim Hikmet...
"the democracy of reading..."
precious memories...
Tear reflecting tears...
We'll be waiting:-))
lonely departed...
An angel?
Hi Anna Lisa...
Joining Willy for a thought!
embracing gravels...
title and a bit more...
cool...
"fragments of steam..." ( )
Shaun of the...
patriotic zombieland...
detail rulez...
Yes you should...
several layers of thought...
Thank you Eugenia,
Intricate architecture...
glittering sparkles:-)
thought at an empiric ground...
no it doesn't...
scattered diamonds...
adamant blinks...
sad wings... ( )
good medicine...
from NASA with love (Hello, Houston, we've got a problem:-))
snowy, snowy...
inspiring... ( )
grammar...
done it...
happily sad...
Martin was/is right...
forward...
sure...
following...
amen...
your style...
please fix...
Ye club members of Freudian stock, unite!
Pleeeeeaaaaase staaaaaaay!!!!!!!
selfish indeed:-)
Re Marius: oh, my tail...
too sad...
Marius' butterfants...
what a pleasant surprise!
my privilege...
pearl...
don't ever let go... ( )
grammar and punctuation, please...
fierce envy...
architecture of pain...
elsewhere...
added detail... ( )
the you bird...
mini treatise on a continuous exodus...
grammar...
sublime...
food for dreams...
encouragement...
some ideas...
the true Willy...
Back!
OffTOPIC waiting on you...
grammar...
depth... ( )
Lovely surprise...
not so simple...
equality of love... ( )
no place for liars...
Re. To Willy with gratitude...
of common joy...
war time bread...
shape-shifting... ( )
hm...
Guarding your sensibility...
lightness...
OMg...
Glad you've "seen" me...
He's never sorry...
Welcome!
...
...
...
Linguistics...
same text, same advice...
I know...
Multiplicity...
Herr general, the war criminal... ( )
Oh how I love cheeses...
I'll fly away oh...
Mad about...
When innocence hurts...
Barefoot... ( )
higher grounds...
Moriah...
Not a wonderful world, but...
Anticipating the light... ( )
wings...
Page: 8 : 7 : 6 : 5 : 4 : 3 : 2 : 1
![](/images/home/empty.gif)
|
|
|
Biography Romulus Câmpan Maramureșanu
M-am născut acum șase decenii astăzi, în Maramureșul băimărean al Transilvaniei, fără să-mi fi cerut cineva opinia, într-o duminecă tristă de mai, a anilor ’60, întâi prunc al unei femei care de-abia împlinise în aceeași lună 18 ani, și al un tată căruia i-am dedicat acum câțiva ani, poemul ”Tați orci”.
Tempus fugit.
La 8 noiembrie 2012, în singurătatea sumbră de „asistent personal”, de fapt „asistent casnic” 24/7 al unui (binevoitor de altfel) cetățean britanic nevoit să trăiască urmările catastrofale ale unui accident vascular cerebral, scriam în lacrimi, în poemul „Țării mele...”:
„[…] Să nu te mai văd niciodată.
Măcar până-n ziua când culcați pe eșafodul istoriei,
te-oi mai ruga să mă mai ierți, încă o dată...” (fragment).
Pentru a complica intențiile unor eventuali „judecători de fotoliu”, fiți reamintiți că după ruperea în iunie 1990, din reale motive politice, de Țară, și stabilirea până în 2010 în Ungaria celeilalte jumătății(?) a unei triste moșteniri genetice, a trebuit să-mi sfâșii din nou puțina piele crescută pe noile rădăcini, rupându-mă și de familia primită între timp, pentru ca pâinea cea de toate zilele câștigată din munca unui profesor titular de liceu, de asemenea pedagog și traducător/translator guvernamental, să nu ajungă numai „mai toate” zilele.
Da, pruncii mei și mama lor, au început a mânca și trăi mai bine, eu însă, cu căprioara lui Labiș încă zvâcnind înlăuntru de câte ori ridicam lingura, mâncam plângând.
Aș fi putut să-mi fac această poezie a unei nenorocite iubiri de țară și neam, inexistentă; am decis însă să-mi târîi rușinea impusă, în sperata veșnicie a acestei poem, frântură de frământare a unor vremuri vitrege.
Se pare însă, că după mai bine de două decenii, și după publicarea a două ediții ale primului meu volum de poezie în limba engleză, „Defiant Hopelessness”, și a volumului următor ”Upside-down, Abandoned Heartstrings, din „confortul” puțin al unui cărucior de invalizi, scriu Țării plaiurilor mele, cerând cea de-a „încă o dată” iertare, după ce furtuni literare spirituale și sufletești, mi-au deschis din nou inima și gândul, cuvântului, versului românesc.
Închei cu un poem al luminarului artistic care mi-a devenit în poate cel mai tulbur val al vieții mele, părinte și maestru literar, căruia veșnicia nu-mi va fi de ajuns să-i mulțumesc rădăcinile-mi de om de litere și artă, Domnului Profesor Griguță Augustin Botiș, hodinească-se-n pacea poeziei:
”Amintirea nu uită
Tu poți fi trădat
amintirea nu,
tu dormi, tu uiți, tu mori,
amintirea nu uită, nu moare,
amintirea cântă
și cântecul bate la uși...
Nepăsarea poate răbda,
cântecul însă veghează -
Augustin Botiș”
|